TWA www.HoundDawgs.org
FORFÆNGELIGHEDENS BÅL
Goddag, mr. Fallow, og velkommen.
Nu hopper vi bare ind i den vogn her.
Dette er virkelig en historisk begivenhed, Peter.
Jeg beundrer Deres bog så meget.
Faulkners tre yndlingsbøger -
- var Anna Karenina, Anna Karenina og Anna Karenina.
I dag ville det være Den virkelige McCoy og den glemte Lamb.
De har nok hørt det 117 gange, -
- men dér, hvor borgmesteren får mayonnaiseglasset i hovedet...
Fortsættelse følger.
Nu skal vi denne vej.
Denne vej, mr. Fallow.
Vi skal bare lige gennem denne fløjdør.
Hvis jeg må citere Dem...
"Hvem ville tage mayonnaise med til et offentligt møde?"
- Hr. Ambassadør. - Det er min kone og min datter.
Jeg har læst Deres bog 15 gange, og til næste år -
- deltager jeg i et kursus om den.
Vi kører alene derop.
Er du sulten?
Det er laks, men lad hellere være med at røre ved det.
Det er mig en stor ære at møde Dem... Du almægtige!
Vi er lidt forsinket. Hvad skal jeg sige?
- Hvad hedder du? - Suzanne.
Er du gift?
Vilddyr!
Her kunne bruges deodorant.
Godt, så går vi til den. Det hele er under kontrol.
Undskyld... Jeg har jo slet ikke fået præsenteret mig, vel?
Peter Fallow, forfatter. Men det ved I jo allerede.
Hvis I har fulgt med i aviser og tv, ved I, hvem jeg er.
Jeg er dagens mand. Aftenens helt.
Jeg og en bog, jeg tilfældigvis har skrevet.
Aftenens virkelige helt er her naturligvis ikke.
Ham vender vi tilbage til.
Men nyd nu øjeblikkets pragt -
- og husk venligst en sætning fra en anden lille bestseller.
"Hvad gavner det at vinde verden, hvis man bøder med sin sjæl?"
Dette er en historie om sådan et menneske.
Dér er han!
Og den begynder en regnvejrsaften for godt et år siden.
Vor helt, Sherman McCoy, skulle til at ringe.
Men selv om han havde 11 telefoner i den 14-værelses lejlighed, -
- kunne han ikke ringe fra sit hjem.
Hvad i alverden laver du?
Jeg vil lige lufte hunden.
Nej, du vil lufte Marshall.
Marshall har et navn. Han er medlem af familien.
- Og for øvrigt regner det. - Det ved jeg godt.
Derfor vil Marshall slet ikke med.
- Vel, Marshall? - Judy...
Godt... Hav en god tur.
- Den bryder sig ikke om det. - Jeg gør jeg heller ikke, Bill.
- Jeg hedder Tony. - Så siger vi det.
Marshall, tag det nu som en mand.
Davs, Sherman... Du ved godt, det regner, ikke?
Jo, jeg har bemærket det.
Du er menneskets bedste vens, bedste ven.
Pollard, din gamle floskelmager! Kan du ikke finde på noget bedre?
- Kan det ikke blive mere vittigt? - Jeg ved ikke, hvad du taler om.
Og hvis du vender våd hjem, må du hellere tage vareelevatoren.
Kom så, Marshall.
Maria? Det er mig.
- Hvem? - Må jeg tale med Maria?
Hvem er det?
- Maria? - Sherman?
Sherman, er det dig?
Sherman?
Du godeste!
Så er vi hjemme igen.
Jeg blev drivvåd, og Marshall tissede ikke.
Hvis du vil tale med en Maria, hvorfor ringer du så til mig?
- Hvad mener du med det? - Løgne giver dig rynker i panden.
- Hvad snakker vi nu om? - Du skulle se dit ansigt.
Nu er jeg slet ikke med.
Vil du fortælle mig, at du ikke ringede og spurgte efter Maria?
Tror du ikke, jeg kender din stemme?
- Jeg var ude og lufte hunden... - Rynke, rynke, rynke.
Jeg var ude og lufte hunden. Og nu overfalder du mig.
Hvad skal jeg sige?
Bekræfte et negativt udsagn?
Et negativt udsagn?!
Gud... Hvordan er det, jeg lyder? Jeg er stresset... Kan du høre det?
Jeg vil ikke være sådan. Jeg er slank og smuk.
Det har jeg ikke fortjent.
Ring bare til hende herfra. Det har jeg ikke spor imod.
Du er led, lusket og fuld af løgn.
Og du drypper på mit Aubusson-tæppe.
Han vidste, hun havde ret. Tænk, at han kunne begå sådan en brøler.
Den næste morgen kunne han stadig høre Judys ord.
"Led, lusket og fuld af løgn."
Er vi så klar, Campbell? Lige et øjeblik... Hvor er mor?
Hun sidder på kondicyklen og græder.
Sidder på kondicyklen og græder.
Som så mange andre mænd var han hjælpeløs over for kvindegråd.
Hun ville ikke kysse mig, fordi jeg er drivvåd.
Campbell, kom så og kys mor.
Hvorfor kunne han ikke bare sige det?
"Judy, jeg elsker stadig dig, vores datter, vores hjem, vores liv."
"Men jeg er en af universets herrer. Jeg fortjener mere."
Hvor mange privilegerede var der i Wall Street? 200? 300? Højst 400.
For disse mænd, universets herrer, blandt dem Sherman McCoy, -
- eksisterede der ingen grænser.
Hej... Det er 555-8771. Læg en besked... Så ringer jeg.
Maria, jeg har ringet i dagevis. Ring til mig på kontoret.
- Gene er i telefonen fra London. - Der er ingen grund til ophidselse.
Tab ikke hovedet på grund af et par hundrede millioner.
- Du må være lavet af is, Sherman. - En panisk sælger er en død sælger.
- Hvad koster Giscard-handelen os? - Jeg skal bruge 600 millioner.
Vil du købe for 600 millioner franske statsobligationer?
Den er god nok.
- Hvor er du, Gene? - Til kricket.
Nogen har lige slået bolden ad helvede til.
- Hvem spiller? - En flok fyre i hvidt.
- Køber vi dem eller ej? - Guldkursen skal være stabil.
Sachs har allerede investeret 300 millioner.
- Du gør mig gammel før tiden. - Du bliver en rig, gammel mand.
En handel til 600 mio. Dollars.
Sherman ville få 1,7 mio. I provision. For én dags arbejde.
Han havde nået den øverste top, uangribelig, urørlig.
Beskyttet af rigdom og magt. En af universets herrer.
Fra toppen var der udsyn over hele verden... og dybt at falde.
Sherman... Ankommer i aften. Kærligst, Maria.
Sherman, hvor var det dog sødt af dig at køre helt herop.
Jeg måtte tale med dig. Jeg begik en brøler i går aftes.
- Behøver vi tale om det nu? - Ja, desværre.
Skal du ikke have lidt fjams først?
Det er faktisk ikke spor morsomt.
Og så blev du taget på frisk gerning.
Du mener på fersk gerning.
Nu skal vi ikke tale om din kone.
Vi skal hen til vores skjulested og lege skjul lidt.
- Jeg tror, hun ved det. - Det er ikke det, det handler om.
Jeg kunne æde dig med hud og hår, hvis jeg bare kunne få lynlåsen ned.
Skal vi ikke dreje af her til Manhattan?
Jeg kan ikke skifte bane nu. Vi må vente til næste gang.
- Hvor er vi? - I Bronx.
- Hvad vil det sige? - At vi er nord for Manhattan.
Jeg skal bare dreje til højre og finde en vej tilbage.
Det var det hele.
En forkert frakørsel.
Enhver kunne have gjort det.
Og pludselig venter en skæbne, man aldrig havde drømt om.
Hvor er alle de hvide mennesker?
Bare de nu ikke ridser bilen.
Jeg kan ikke lide det her.
Vær venlig ikke at røre ved bilen!
- Få os væk herfra. - Der er rødt lys.
Hej, skat... Vi holder fest.
Få os væk!
Jeg vil ha' mine penge nu!
- Der var ingen grund til panik. - Jeg har al min bagage med.
Jeg vil bare ikke gøre noget dumt.
Vi er sgu midt i en krigszone, -
- og så er du nervøs for at dumme dig?
- Se, dér er en pil. - Jeg har set den.
- Så drej dog! - Ja...
ALTERNATIV VEJ TIL MANHATTAN
Der er tilkørslen tilbage.
Hvad er det?
- Det er et lig... Et dyr. - Nej, det er bare et bildæk.
- Er det et dødt dæk? - Det er bare et dæk.
- Hvad gør du? - Jeg kan jo ikke komme udenom.
- Du vil vel ikke flytte det? - Jo, det er lige, hvad jeg vil.
Pas på dine sko.
Sherman, kom nu.
Tænk at røre ved det snavsede gamle dæk.
Jeg vil bare væk nu. Jeg vil til Manhattan.
Åh, Gud!
Åh, Gud... Indfødte!
Sherman!
Brug for hjælp?
Nej... Nej tak.
- Har du brug for hjælp eller hva'? - Nej.
Det tror jeg ikke... Nej tak... Nej.
Pis... Pis!
Sherman!
Undskyld... Jeg er nødt til at gå.
Hvor skal du hen med det dæk?
Er det dit? Jamen, så tag det.
Åh, Gud!
Skynd dig ind i bilen!
- De kommer... Lås døren! - Kør!
Forsvind!
Bak!
Væk fra den bil!
Stands!
Kør, bil!
Luk op, din mær!
Hvor er tilkørslen? Hvad laver vi her?
- Drej nu bare til venstre. - Til venstre? Okay...
Skråt op med bagagen. Lad os få noget at drikke.
Maria...
Måske burde vi underrette politiet.
Vi var nær blevet udplyndret.
Og der er jo også en mulighed for, at du... at vi ramte en af dem.
- Det lød, som om vi ramte en. - Så du ham blive ramt?
Nej.
Det gjorde jeg heller ikke.
Så hvis nogen spørger, prøvede et par fyre at udplyndre os.
Men vi slap væk, og mere ved vi ikke.
Men hvis vi tilkaldte politiet...
Ja, lad os bare invitere dem ind i elskovsreden... De vil elske det.
Politiet, pressen og alle de andre medistere.
- Medistere? - Ja, aviser, radio og tv.
"Sherman McCoy fra Park Avenue og mrs. Ruskin fra 5th Avenue -"
"- rekreerer sig efter deres eventyr i Bronx."
- Forklar din kone det. - Ja, du siger noget.
- Jeg ville have det bedre, hvis... - Det behøver du ikke tænke på.
Det var mig, der kørte bilen. Og jeg siger, jeg ikke ramte nogen.
Jeg melder ikke noget til politiet.
Og hvis du er en gentleman, støtter du mig i den beslutning.
Sherman... Sherman...
Vi var i junglen.
Og vi blev angrebet, og vi kæmpede os ud.
Vi kæmpede. Jeg føler mig helt dyrisk.
Det sværeste var at klemme sig hen over gearstangen.
- Nej, det var instinkt. - Og det dæk!
- Han var stor, ikke? - Kæmpestor.
- Du var fantastisk. - Det var vi begge.
Dette kunne blive vores bedste knald i lang tid.
- Jeg tænker nu stadig på... - Tænk ikke... Bare knep!
Sonnenberg.
Mr. Sonnenberg! Hvor fanden er mr. Sonnenberg?
Sid ned, mr. Lockwood. Hvis Deres advokat dukker op...
2 til 6 år, hr. Dommer!
Han sagde "2 til 6 år." Ellers går vi i retten.
- Det ønsker ingen. - Jo, jeg gør!
- Kom herop. - Gerne!
Du er en fin fyr med gode fremtidsudsigter.
Der begås 7000 alvorlige forbrydelser i Bronx hvert år.
Vi når 750 retssager. Du er ikke med.
- Jeg vil for retten! - Nu sætter du dig igen!
Og siden tager du imod det tilbud, du får.
Vær glad for, at jeg ikke burede dig inde i 25 år.
For hvis den sag kommer for retten, er det, hvad du får... Skrid så!
Hvad har han gjort?
Voldtaget en 70-årig dame og smidt hende i en skraldespand.
- Du godeste. - Velkommen til South Bronx.
Anklagemyndigheden mod Harold Williams.
- Sag nr. 294721. - Den blev afvist for tre uger siden.
- På dem, Tarzan. - Hvad skal den sag her?
- Tillader De, hr. Dommer? - Hvem fanden er De?
Statsadvokatfuldmægtig Kramer.
De er ny her. Nu skal jeg forklare Dem noget.
Denne sag er, hvad vi kalder en klam lort.
De har ikke skyggen af et bevis.
Jamen, statsadvokat Weiss har...
Jeg ved godt, hvem statsadvokaten er.
Mr. Weiss er kun interesseret i den sag, -
- fordi mr. Williams er hvid og har et stort, flot hus i Riverdale.
- Jeg er ikke med. - Fordi han er på valg i år.
99% af de tiltalte her er sorte, og de øvrige 99% taler ikke engelsk.
Men de stemmer.
Så Deres chef, mr. Weiss, -
- som drømmer om at blive borgmester i New York, -
- har brug for en hvid mand, som han kan anholde og fængsle.
Så vil pressen og vælgerne synes om ham.
- Selv Deres mor ville synes om ham. - Jeg er med nu.
Fortæl Deres boss, at jeg ved, han søger den store hvide forbryder.
Men det er ikke mr. Williams!
Måske kunne han ikke lide dine sko.
Andruitti? Kriminalassistent Martin. Vi kommer lige fra Bronx Hospital.
En vis Henry Lamb kom ind i går med et brækket håndled, som blev ordnet.
I dag røg han ind med hjernerystelse. Så gik han i koma, og måske dør han.
- Har De talt med ham? - Han er i koma.
Men en sygeplejerske har talt med moderen, -
- og hun påstår, knægten blev ramt af en Mercedes, som stak af.
Moderen har en dynge p-bøder, så hun ikke vil tale med politiet.
I har altså et bevidstløst offer, ingen vidner, kort sagt: En klam lort.
- Vi har et problem. - Har De hørt om pastor Bacon?
Nej, ikke mig... Det er din sag. Vi ses senere.
Pastor Bacon?
Det er en tragedie! En fin, ung mand er blevet knust!
En gudfrygtig kirkegænger, aldrig på kant med loven.
Han skulle netop til at starte på college, -
- da der kommer nogle rige hvide i en rig, hvid mands bil, -
- og BANG!
De kører ham ned og gider end ikke stoppe op.
Hvad med disse parkeringsbøder?
For det første, pastor... Er "pastor" korrekt?
Er, var og vil altid være.
- Vi har jo ingen beviser... - Dér har De Deres bevis.
- Jeg så Dem desværre ikke. - Mrs. Lamb taler ikke med politiet.
- Jeg er hendes talerør. - Fint...
Så må jeg bare vide, om drengen blev ramt af en bil?
Ja, på Bruckner Boulevard, hvor han bare gik nok så uskyldig.
En klar flugtbilist-sag!
Nu var der jo ingen vidner. Og uden vidner ingen sag.
- Det var, hvad han fortalte sin mor. - Ja...
Men selv om vi tror på det, accepteres det ikke i retten.
Hvis han var født på Park Avenue og blev kørt over af to niggere, -
- var sagen god nok, ikke sandt?
Der findes godt og ondt på både Park Avenue og Bruckner Boulevard.
Og i denne sag er der ikke meget at gå efter.
Så må I foretage en investering. En investering i damptryks-kontrol.
- Damptryks-kontrol? - Ja, damptryks-kontrol!
For retfærdighedens damp syder i mit folks hjerter.
På dommens dag er jeg Deres sikkerhedsventil, -
- for når eksplosionen kommer, -
- vil De prise Dem lykkelig for, at jeg er på Deres side.
Den eneste nigger, som kan holde dampen i ave -
- og redde Deres hvide røv!
Vi skal se, hvad vi kan gøre.
Undskyld.
Tak.
Han sagde...
Det første bogstav var et "R"
Det andet "E" eller "P".
Det var de første to bogstaver på nummerpladen.
Vi burde flytte herop.
Har du nogen sinde overvejet at flytte væk fra New York?
Vi kunne beholde en lille lejlighed derinde. Hvad siger du til det?
Til hvad?
- Tror du, vi kunne forlade byen? - Nej.
- Min far gjorde det. - Du er ikke din far.
Hun kendte hans ømme punkter. Han var absolut ikke som faderen.
Faderen, "Løven fra Dunning, Sponget & Leach."
Faderen, som tog toget til arbejde hele sit liv.
Faderen, som stadig var principfast, -
- og hvis formaninger var gået hen over hovedet på sønnen.
Nej, Sherman McCoy var på ingen måde som sin far.
- Hvad kigger du efter i den avis? - Ikke noget bestemt.
- Hvad er en obligation? - Forklar hende det, Sherman.
Ja, mor og jeg vil meget gerne høre det.
En obligation er en måde at låne folk penge på.
Hvis man skal bygge en vej eller et hospital og mangler penge...
- Så udsteder man en obligation. - Bygger du veje?
- Nej, jeg bygger dem ikke. - Nu er du ude på tynd is.
Lad mig prøve.
Far bygger hverken veje eller hospitaler eller noget overhovedet.
- Far tager sig af obligationerne. - Ja, det sagde han... Obligationer.
Forestil dig, at en obligation er et stykke kage.
Du har ikke bagt kagen, -
- men hver gang du giver et stykke til andre, -
- falder der små krummer af.
Krummer...
Og du har lov til at beholde krummerne.
Mange har solgt deres sjæle for de krummer.
Det er, hvad far gør.
Far deler andres kage ud og samler alle krummerne op.
Så forestil dig en stor, gylden kage og en masse gyldne små krummer, -
- og at far løber rundt og samler alle de krummer op, han kan få fat i.
Det er, hvad far gør.
Du kan da godt kalde det krummer...
Jeg gør det, så godt jeg kan.
I min tid var der en vis moral omkring det.
Men nu drejer det sig kun om pengene.
Jeg har ikke lavet reglerne, så...
Så bør du heller ikke lege med.
Vi har bare en lille... Det betyder intet.
Indtil nu havde jeg svævet i lykkelig uvidenhed.
Jeg havde aldrig hørt om Sherman McCoy.
Anede ikke, vore navne snart ville blive forbundne, -
- at hans skæbne ville blive knyttet til min.
Jeg havde også problemer og anede ikke, -
- at Sherman McCoy var løsningen.
Slemme dreng!
Caroline... Hvor ser du smuk ud!
- Kom og få en cocktail. - Jeg er sammen med én.
En lækker fyr, George.
Filippo Chirazzi, kunstner. Peter Fallow, taber.
Det er trangt med plads. Sæt dig på Billy Cortez' skød.
Så kan Caroline sætte tænderne i mit.
Sidste gang jeg gjorde det, fik jeg gærsvampe.
Godaften, Peter.
Godaften, Joe.
Du kender min datter, ikke?
Naturligvis... Godaften, Evelyn.
Han er en af de mange journalister, som angiveligt skriver for min avis.
Det er dig en ære at møde ham. Det gør jeg næsten aldrig.
- Kom nu og få en drink. - Nej, vi holder et privat selskab.
Jeg var til middag i går aftes, og midt i buddingen -
- kom en pige på fire år med en legevogn.
Og i vognen lå der en frisk lort. Hendes egen, formentlig.
Forældrene rystede blot på hovedet og smilede.
Jeg har investeret meget i dig. Tid og penge... Men det går ikke.
Jeg kunne blot ryste på hovedet og smile, -
- men i mit hjem skiller vi os af med lortene... Vi skyller dem ud.
- Vi serverer dem ikke som kaviar. - Naturligvis ikke.
Jeg har arbejdet hjemme.
- Jeg arbejder på en stor historie. - Det håber jeg så sandelig også.
Det håber jeg så sandelig.
Jeg var på vej mod endestationen.
Nej, jeg var der allerede. Min chance var druknet i sprut.
Jeg måtte erkende, det var slut.
Jeg kunne altid rejse hjem igen. Lille by, lille avis.
Eller jeg kunne skrive et par romaner -
- eller skære pulsårerne over.
Den sidste mulighed tiltalte mig mest, fordi det var den nemmeste.
Og så ringede telefonen.
Peter... Det er Albert Fox.
Ja, det er Peter.
Du lyder kernesund. Er der nogen puls?
Jeg ringede til bladet. Ingen anede, hvor eller hvem du var.
- Er der sket noget? - Nej, jeg arbejder bare hjemme.
Fint... Jeg må tale med dig. Der er en god historie i det.
Mød mig på NBC klokken 7.
- Har du set Henry Lamb-materialet? - Ja...
- Hvad siger du så? - At det er en ulykkelig situation.
Hvor er historien?
En fattig, uskyldig, sort, ung mand rammes af en flugtbilist.
Det må der være en historie i. Hvad griner du ad? De sorte raser.
Og når pastor Bacon får ondt i røven over noget, falder der lort ned.
Hvad er din interesse i det? Hvad får du ud af det?
Som sagfører ønsker jeg, retfærdigheden sker fyldest.
Pastor Bacon er min gode ven. Det vil hjælpe ham.
Og da du hænger på den, tænkte jeg, at hvis du kom med historien...
Hvad mener du med, at jeg hænger på den?
Din chef var til middag hos mig forleden.
- Han sagde et og andet. - Jaså...
Du har en lille datter, ikke? Hun har garanteret en legevogn.
- Ja... Hvorfor? - Har du whisky i bilen?
- Hvem er Henry Lamb? - De havde ham på gymnasiet.
- Hvad har han lavet? - Han er kommet alvorligt til skade.
- Jeg er journalist. - Jeg kan ikke huske ham.
- Hvordan var han som elev? - Jeg husker ham ikke.
Var han en god elev?
Vi vurderer eleverne efter, om de samarbejder eller truer én på livet.
- Skulle han ikke på college? - City College.
Slipper de levende gennem gymnasiet, skal de tage dem dér.
Hvordan var han i timerne? Havde han nogen særlige evner?
Jeg har 65 elever i hver klasse.
Prøver? Nogen skriftlige opgaver?
Vi har ikke haft skriftlige opgaver på Ruppert de sidste 15-20 år.
Hvordan holder I jer så orienteret? I må da give karakterer og sådan.
Den slags bruger vi ikke. Vi prøver bare at holde dem væk fra gaden.
På Ruppert er en mønsterelev én, -
- der møder op i timerne og ikke pisser på læreren.
Ud fra den målestok var Henry så en mønsterelev?
Han har aldrig pisset på mig.
Bernard, du bekymrer dig unødigt. Francen er ikke noget problem.
Vi kan gardere os indtil januar eller terminen eller begge dele.
Det mener jeg ikke, vi behøver.
Hør her, Bernard, vi har haft rigeligt af...
Jeg vil ikke engang kalde det problemer, -
- så lad os nu ikke gå helt... i koma.
Lad mig lige se det dér! Nej, ikke dig, Bernard.
MØNSTERELEV I KOMA
POLITIET DÆKKER OVER FLUGTBILIST
Vent... Hvad fanden snakker du om?
Nej, vi kan ikke vente. Vi må slå til nu.
Du ser spøgelser!
Nej, vi skal sgu bare tage os sammen og gøre det!
Bernard...
Men det var for sent. De var forduftet.
600 millioner dollars.
I Wall Street var en panisk sælger en død sælger.
- Jeg sad netop og tænkte på dig. - Har du set disse løgne?
- Giv mig et kys. - Har du læst det?
- Jeg læser kun aviser spasmodisk. - Sporadisk?
Maria?
Denne Peter Fallow har fået det hele galt i halsen!
- Hvad foregår der her? - Jeg installerer nye samtaleanlæg.
Er De Caroline Heftshank? Jeg skal have Deres underskrift.
Jeg er bare miss Heftshanks gæst.
Helt i orden... Jeg er færdig nu.
- Det var tæt på. - Hvad foregår der?
Caroline betaler 300 dollars for denne lejlighed.
Jeg har fremlejet den for 1100, -
- og hun ryger ud, hvis de kan bevise, hun ikke bor her.
Er det ikke sært, den fyr kom lige i dag?
Sherman, du er fuldstændig paranoisk.
Jeg skal til lufthavnen om 20 minutter, så vi har ikke ret meget tid.
- Mon de kan spore bilen til mig? - De har jo ingen vidner.
Den eneste, der kunne genkende dig, ligger i komatose.
Hvad med den anden fyr?
Han skal nok holde sig væk, fordi han er forbryder.
- Hvor er det maleri grimt. - Det er en Chirazzi.
- Kender du ham? - Forhåbentlig ikke... Det ligner dig.
Umuligt.
- Hvor skal du hen? - Til lufthavnen om ti minutter.
Vi kan lige nå et hurtigt hyp.
Jeg har mistet 600 millioner i dag, og måske også mit job.
Jeg har ikke særlig meget lyst lige nu.
Du ved, jeg er slikken efter slappe tissemænd.
Du er uforbederlig.
Vi kunne vel stadig gå til politiet. Vi kunne få en dygtig advokat.
Og stikke hovedet i tigerens gab? Det var mig, der kørte bilen.
Så bør jeg også træffe den beslutning.
Og jeg siger nej. Jeg siger nej. Stol på mig.
Der sker ingenting på grund af den lille artikel... Absolut intet.
Mr. Fallow... Vor helt.
Det føles, som om vi allerede kender hinanden. Og mr. Corsaro.
I har eneret på historien.
Jeg kunne have givet den til den samlede presse.
Men jeg har kun valgt jer to. Og jeg forventer ordentlig dækning.
Så lad os komme i gang.
Gør vi ikke en myg til en elefant? Helt ærligt...
Ærlighed har intet med det at gøre. Det her er show business.
- Og de to ting følges aldrig ad. - Nu er jeg jo journalist...
Nej, De er en drukmås, har jeg hørt. Og De er ved at miste jobbet, ikke?
- De har vist fået fat i den forkerte. - Det tror jeg overhovedet ikke.
TV er parat nu.
Totalbillede det meste af tiden, nærbilleder når der sker noget.
Han er noget for sig selv, hvad? Og hans historie er god nok?
Naturligvis.
Henry Lamb er en fin fyr. Ustraffet... Mønsterelev.
Ingen tvivl om det.
Når jeg er færdig med den historie, bliver knægten ophøjet til helgen.
- Historien er sand. - Kameraerne kører... Værsgo.
Brødre og søstre.
Jeg står her med et hjerte, -
- som er sønderknust.
Og jeg står her -
- med et hjerte, der er vredt.
Det er sønderknust, fordi vor broder, vor næste -
- og søn, Henry Lamb blev knækket -
- i sin ungdoms spæde vår.
Nu ligger han på et hospital, -
- sønderknust som mit hjerte.
Men mit hjerte er også vredt.
Vredt!
For flugtbilisten gjorde intet for ham!
Og det gjorde politiet heller ikke! Og det gjorde den mand heller ikke!
- Mr. Abraham Weiss! - Det er mit navn!
Det er noget værre lort.
- Hvem fanden er De? - Fuldmægtig Kramer.
Jeg arbejder her.
Højst 200 Mercedes'ers numre starter med RE, RB eller RP.
- Hvor har man de oplysninger fra? - Dem har vi haft i over en uge.
Hvorfor finder vi så ikke bilen?
- Jeg foreslog faktisk, at... - Tror I, jeg er troldmanden fra Oz?
Finde bilen? Vi har ingen vidner. Vi ved ikke engang, om det skete.
- Find bilen! - Vi har ikke nogen sag!
Men hvis vi fandt føreren, og han kom til os og sagde:
"Ja, det er rigtigt."
"Jeg kørte en ung mand ned, og jeg stoppede ikke."
"Det er mig, I leder efter." Så havde vi en sag.
Bare find den skide bil, Ray!
I går var jeg en anset jødisk liberal.
Og nu, efter 10 minutters nyheder, er jeg en racistisk smovs?
Italienerne vil elske det.
Også irerne. Og de hvide protestanter.
De elsker det pis mere end andre. De elsker at grine ad mig.
Alle de rige skiderikker. De tror stadig, de ejer denne by.
De sidder i deres ejerlejligheder på Park Avenue og Beekman Place -
- med 4 meter til loftet og tjenestefolk.
De tror, deres penge beskytter dem. Dumme skiderikker!
Der må fyres op under de hvide røve, så Den tredje Verden går løs på dem.
Lad dem få det som puertoricanere, vestindere, cubanere, koreanere, -
- albanere, filippinere og sorte i hele byen.
Skulle fremtiden ikke kunne gå over en bro?
I ler... Men nu skal I høre, hvad vi gør!
Vi vender strømmen, om det så bliver vores død!
Vi vil vise de sorte skiderikker... Undskyld mit sprog, Howard.
Vi vil vise niggerne, at dette bystyre elsker dem, uanset hvad der skal til.
Jeg er ingen racistisk jødesmovs.
Til november vil de tænke på mig som...
...den første sorte statsadvokat i Bronx-distriktet.
De vil trygle mig om at blive borgmester.
Vi vil vinde valget stort! Det er, hvad vi vil gøre!
Om vi så skal jorde samtlige hvide røvhuller, gør vi det!
Dér kommer han.
Jeg er kriminalassistent Martin. Vi efterforsker et biluheld.
Ja... Ja, det så jeg i fjernsynet i går aftes.
Vi har jo en Mercedes, og nummeret begynder med R.
- Skal De op nu? - Ja.
- Vil det være ubelejligt, hvis... - Nej.
Vi vil blot stille et par spørgsmål. Brugte De bilen tirsdag i sidste uge?
- Det ved jeg ikke... - Bruger andre bilen?
Min kone og folkene i parkeringshuset.
Hvor De afleverer Deres bil? Må vi se den?
- Vil De se bilen nu? - Der er visse ting, vi kigger efter.
- Hvis vi intet finder, går vi igen. - De vil altså gerne kigge på bilen?
Vi har intet signalement af føreren, så vi må lede efter bilen.
Det er ren og skær rutine.
Hvis der er en rutine, bør jeg nok også følge den rutine, -
- der er bedst for én med en bil i denne situation.
Jeg er ikke helt med.
Hvis der er en rutine for jer, må der også være en rutine for mig.
For ejeren af en bil med et nummer. Det må jeg rette mig efter... Rutinen.
- Vi vil bare se på Deres bil. - Det er jo også det, jeg mener.
Undskyld, mr. McCoy, men har De noget at fortælle os?
Nej... Hvordan mener De?
Hvis der er, så sig det nu, før det bliver for kompliceret.
Nej, men for at være helgarderet, for at være på den sikre side...
Hør nu her...
Hvis De ønsker at samarbejde, er det fint.
Hvis De ikke ønsker at samarbejde, -
- behøver De ikke sige noget.
De behøver ikke at udtale Dem, og De har også ret til en advokat.
Og hvis De ikke har råd til en advokat, -
- vil det offentlige skaffe Dem én vederlagsfrit.
Jeg tror, at jeg bør...
...tale med en advokat.
Jeg oplyste ham om hans rettigheder.
Og hans øjne blev store, og han begyndte at knibe udenom.
Mr. Weiss, jeg tror, vi har ham.
- Har hvem? - Sherman McCoy... Vi har ham.
- Tror De, det er ham? - Ja, det overklasseløg.
Faderen var en stor kanon, og konen er en af selskabslivets spidser.
- Kan det vende stemningen? - Vi har intet på ham.
Vi kunne afhøre ham og bagefter gå til pressen.
Med hvad? Vidnet ligger for døden. Lyt ikke til det kvaj.
Send et signal til de fattige. Vis dem, retfærdigheden er blind.
Vis dem, at de rige hvide får samme behandling som de fattige sorte.
- Så vi skal knalde burgøjseren? - Helt ned i brædderne.
Jeg kan li' den mand.
Han vil ikke have en niggeradvokat. Han vil have en jøde.
- Hyggelig fyr. - Han er ude på at slå en handel af.
- Var han på gerningsstedet? - Ham kan du få til at sige alt.
Få fat i Andruitti. Det drejer sig om det dér Lamb-pis.
Hvad, hvis den anden fyr dukker op? Det var en stor fyr.
Jeg tror Dem. Det var en fælde. De ville udplyndre Dem.
Han har god grund til at holde mund. De skal bare tage det helt roligt.
Jeg fik Dem anbefalet som byens bedste strafferetsadvokat.
Men jeg er ikke kommet for at... Jeg må komme sagen i forkøbet.
- Hvad mener De med det? - Jeg ønsker at tage initiativet.
Jeg vil gå til politiet med Maria Ruskin og sige sandheden.
Jeg er sikker på, vi handlede rigtigt under de givne omstændigheder.
I Wall Street-gutter er nogle rigtige spillere, hva'?
Er De gået fra forstanden? De vil slagte Dem.
De vil æde Dem levende. Glem, at sagen allerede er politisk.
Glem fjernsynet og pastor Bacon og Weiss' forestående valg -
- og husk, at statsadvokaten daglig retsforfølger folk med navne -
- som Tiffany Latour, Sancho Rodriguez, -
- Chong Wong og Shabazz Tamali.
Så han er syg efter at gafle et pænt hvidt par som Dem og mrs. Ruskin.
Hvis De åbner munden, bliver De anholdt, -
- og det show bliver yderst ubehageligt.
De skal ikke ønske at blive anholdt i Bronx.
Stil ham ind... Jeg venter. Jeg må også tale med mrs. Ruskin.
- Jeg har hørt, De gik på Yale. - Det gjorde De også, ikke?
- Hvad syntes De om det? - Det var et udmærket jurastudium.
Man lærer at se akademisk på tingene.
Og det er fint, så længe det ikke har med mennesker at gøre.
Andruitti, din usle spaghettiæder! Hvordan går det?
Jeg sidder her sammen med mr. Sherman McCoy.
Jeg ved ikke, om han har brug for en advokat. Hvad siger du?
Okay... Hvad skal det sige?
Vi har et problem. De vil anholde Dem.
Mens katastrofen truede Shermans job og ægteskab, -
- og hele hans liv stod på spil, -
- gik Sherman i operaen.
Jeg vil aldrig angre! Forsvind!
Gør bod! Din slyngel!
Dér står han, Don Juan, fanget i skæbnens skruestik, -
- konfronteret med sin ugerning og hele sit selviske levned -
- og sin ødelæggelse af sig selv og andre.
De er Judy McCoys mand.
Har De mødt digteren Aubrey Buffing?
Han er Nobelpris-kandidat. Han har AIDS... Vi talte om operaen.
Himlens vrede vil ramme ham. Dens retfærdighed helmer ikke.
Jeg ser den dræbende tordenkile hænge over hans hoved!
Pludselig fik han øje på Maria.
Han fulgte hende gennem salen forbi de grinende ansigter, -
- forbi de ulasteligt afmagrede damer af det bedre selskab.
De privilegerede røntgen-kvinder. Var det den verden, han levede i?
Nu så han Maria blive præsenteret for... hans kone.
- Maria er lige kommet fra Italien. - Hun lever i fly.
Hun farer frem og tilbage som en bordtennisbold.
- Har du mødt Nunnally Voyd? - Endelig.
Bobby Shalfet fra operaen.
Og Arthur Ruskin.
- Og hans hustru, Maria. - Vi har mødt hinanden før.
Kunne du ikke prøve at være bare en smule nærværende?
Du skal møde Aubrey Buffing.
Aubrey Buffing, Nobelpris-kandidat. Han har AIDS... Du vil elske ham.
Vi står her som et ægtepar og snakker med hinanden.
Det gør man simpelt hen ikke! Cirkulér nu!
Men han nægter at fornægte sit liv. Maden, vinen, kødet.
Hvor fatale disse ting end er, kan han ikke modstå dem.
- Maria, har du tid et øjeblik? - Vi kan ikke mødes sådan mere.
Boris Karloff... Sherman McCoy.
- Han er uklar i det. - Du mener ukrainer.
Nej, jeg mener, han ikke kan engelsk.
Boris, skal jeg slikke dig i røven?
- Det gik hen over hovedet på ham. - Vi må tale sammen.
Ja, men smil, for min mand holder øje med mig.
Han har lige gjort en god handel. Han skal flyve arabere til Mekka.
- Jeg bliver anholdt. - Flyene er fra Israel.
- Af politiet. - Han tjener en formue på det.
Min advokat...
Han kaldte mig en tøjte! Mens tjenestefolkene hørte det.
Hvordan skal jeg kunne styre husholdningen, -
- hvis han ydmyger mig for øjnene af tyendet?
Undskyld... Hvad snakker vi om?
Den anden fyr er dukket op. Han påstår, jeg kørte bilen.
Jeg bliver anholdt i morgen. Hvad vil du have, jeg skal sige?
Kære Maria, jeg har brug for dit råd.
Sherman, har du mødt Aubrey Buffing?
Som så mange af os, -
- indtil døden tager os i sin favn -
- og brænder os med livets feber -
- og trækker os som Don Juan ned i helvedes flammer, -
- mens genfærdets røst runger i vore ører:
"Gør bod!"
Pas på skumkuglerne på sædet. De hænger fast i tøjet.
- Hvordan har De det? - Det er jo kun en formalitet, ikke?
Det har man lovet.
- Jeg talte med Maria i går aftes. - Hun forlod landet her til morgen.
Kender De en italiensk maler ved navn Cheruti eller sådan noget?
Damen har vist fået en ny filejs. Bare rolig... Det er ren rutine.
Andruitti har lovet, det går hurtigt. Ingen får noget at vide.
Han skal have håndjern på. Politichefen og pressen kommer.
Hvad for en presse? Ray lovede mig, det ikke skete!
- Weiss gav ordren her til morgen. - Der kommer til at rulle hoveder.
Jeg sørgede for at være der den dag.
Åbenbaringernes dag... Endelig skulle jeg møde Sherman McCoy.
Da han omsider dukkede op...
Undskyld, men hvad fanden?! Hvem var alle de mennesker?
Det var min historie! Sherman McCoy var min opfindelse!
- Rakkerpak! - Hvorfor kørte du ham ned?
Giv ham håndjern på.
- Jeg kommer i fængsel, ikke? - Skjul ikke ansigtet.
- Lad, som om de ikke er der. - Jeg kommer i fængsel.
Hvad har du at sige til dit forsvar?
- Har du været anholdt før? - Hvor er din kone?
Du kørte mrs. Lambs søn ned. Vil du sige noget til hende?
Lad mig fotografere dig, din lort!
Hvad synes du om dette cocktailselskab?
Goddag, mr. McCoy.
Tal ikke med nogen! Vi ses oppe ovenpå!
Morder!
Stille... Sæt jer ned og klap i!
Mr. McCoy, ved De, hvad De er tiltalt for?
Hvordan forholder De Dem til tiltalen?
Jeg er ked af det. Forfærdelig ked af det... Tilgiv mig.
Jeg beklager alting dybt. Tilgiv mig.
Jeg beklager mit liv... alt.
Klap i, Sherman. Tiltalte erklærer sig ikke skyldig.
Kautionen er sat til 10.000 dollars.
Ro!
Sæt jer ned!
Vi mener ikke, det er i retfærdighedens interesse -
- at slippe denne mand fri mod en symbolsk betaling.
Mr. Kramer ved udmærket, at min klient ikke løber nogen vegne.
Tænk på disse menneskers følelser!
Det er noget ævl. Kautionen er allerede blevet fastsat.
Mr. Weiss har bedt mig kræve kautionen fastsat til 250.000 dollars.
Hvis De har oplysninger, der hjemler en ændring af beløbet, -
- så indgiv en formel ansøgning.
Indtil da løslader jeg mr. McCoy mod en kaution på 10.000 dollars.
De tilføjer ikke blot offentlighedens sag ubodelig skade...
- Sagen er afgjort! - Men også folkets sag!
- De kaster vrag på retssystemet! - Prøv ikke at belære mig!
Retten beordrer Dem til at holde kæft!
Han kommer ud ad bagdøren!
På ham!
På ham.
Han slipper væk!
Han slipper væk.
Så vidt mit første møde med Sherman McCoy.
Inden vi kunne snakke sammen, var han væk.
Jeg begyndte at forstå, hvilke vældige kræfter -
- min lille historie havde sluppet løs.
Sjakaler!
En flok køtere, der snappede efter deres byttes hæle...
Og jeg var en af dem!
Men nu kunne de få historien.
Jeg besluttede at bevare en rest af min værdighed og gå hjem.
Ved De, hvor jeg kan få fat i en taxi?
- Sherman McCoy. - Ja, jeg ved, hvem De er.
- Hvad laver De her? - Jeg skal have fat i en taxi.
Dér er McCoy!
Vi må have Dem væk herfra. Vi tager undergrundsbanen.
Jeg plejer normalt ikke at tage toget.
- Jeg skylder Dem en undskyldning. - Nej, De var meget hjælpsom.
- De ved ikke, hvem jeg er. - Det er helt i orden.
- Jeg må hellere gå. - Hvorhen? De sidder i et tog.
Kom her og sæt Dem ned.
Jeg skal nok følge Dem hjem.
- Vil De have en spids? - Nej tak.
Blæs på dem. Hvad kan de gøre? Anholde Dem?
Stopper dette tog i nærheden af Park Avenue?
Det er ikke sket i umindelige tider.
Min far kørte med toget hver dag i hele sit liv.
Men han boede næppe i South Bronx.
- Jeg ser herrens ud. - Du ligner udskidt æblegrød.
Du lugter heller ikke for godt.
Jeg tror nok, at jeg pissede i bukserne henne i fængslet.
- Tag det nu roligt. - Jeg klarer den.
- Jeg kan bare ikke tænke. - Op med humøret.
Så begyndte ham Peter Fallow at skrive i avisen.
De lod fuldstændig hånt om sandheden!
Du skal af her.
Alle nævner mig ved fornavn, som om de kender mig.
Advokater, politi, presse. Hvorfor er jeg så betydningsfuld?
Du er ikke betydningsfuld. Du er bare foder.
Om en uge vil de ikke engang kunne huske, hvad de åd.
Tak for alt.
Jeg skulle have ringet til politiet, lige da det skete.
Men det var ikke min afgørelse.
Det var ikke mig, der kørte.
Det skal nok gå alt sammen.
- Hvad vil vi ha'? - Retfærdighed!
- Hvad får vi? - Racisme!
Det er Sherman! Bravo!
Din snu ræv! Lad dig ikke slå ud af aviserne.
- Pressefolk er som fluer. - Du skal bare vifte dem væk.
Men de vender altid tilbage til lortet.
Og jeg, som troede, du var kedelig!
Tillykke!
Har du snakket med nogen om tv-rettighederne?
Vi må dæmpe raceproblemet ned for at gøre dig mere sympatisk.
Jeg er den første, men man må smede, mens liget er varmt.
200.000.
Jeg vil sutte den af på dig for rettighederne. 250.000.
En bog, en miniserie... 500.000. Kommer du i spjældet, det dobbelte.
Det var ikke min mening at forstyrre... Gene bad mig kigge ind.
- Jeg har ikke talt med nogen endnu. - Hvis der er noget, vi kan gøre...
- Jeg kommer snart på arbejde igen. - Det bliver ikke nødvendigt.
Du behøver ikke komme.
Jeg mener... du bør slet ikke komme.
De ønsker ikke, du kommer.
Sherman, jeg er ked af det. Din håndtering af Giscard-handelen...
600 millioner dollars er... Tja, firmaet føler, at...
Jeg beklager.
Hvad foregår der?
Selskabet blev planlagt for længe siden... Du burde se i din kalender.
Omstændighederne...
Jeg kender historien. Jeg så det i fjernsynet.
Jeg er ked af det, Judy. Virkelig.
Du har forrådt os. Mig, Campbell. Endda dig selv.
Men jeg skal rejse penge til museet nu. Livet går videre.
Jeg må prøve at få det bedste ud af dette mareridt.
Kan du tilgive mig?
Jeg kan vel tilgive hvad som helst, men ikke det med fjernsynet.
Jeg forlader dig, Sherman.
Efter selskabet.
Nu må du have mig undskyldt. Vi har gæster.
Jeg er ked af at forstyrre dig. Er det ubelejligt?
Nej, nej. Jo flere, jo hyggeligere.
Jeg har snakket med ejerforeningen. Du skal vide, at du har vores støtte.
Jeg ønskede, jeg kunne dø, da jeg sad i retten, og alle råbte mit navn.
Naturligvis...
Og så tænkte jeg: "Jeg har et skydevåben."
"Jeg har et haglgevær!"
Vi har kendt hinanden i lang tid. Vi gik i skole sammen.
Jeg taler som din ven...
"Hvordan får jeg det i munden?" Tænkte jeg. "Hvordan affyre det?"
Jeg læste om en mand, som tog sin ene sko af, -
- og trykkede på aftrækkeren med tåen.
Dette må være ubehageligt for dig.
Er det et gevær?
Hvor skulle jeg gøre det? Og hvem ville finde mig?
Ja, netop. Har du overvejet at flytte, indtil postyret er overstået?
Ønsker du, jeg forsvinder?
Dette er mit hjem. Jeg er ikke i sikkerhed nogen steder.
Folk truer mig på livet. Jeg må beskytte mig selv.
Folk demonstrerer udenfor. Sorte mennesker med basketbolde!
Du bringer os i fare! Det er ikke din skyld, men sådan er det.
Hvis du er så skidebange, så flyt!
Du kan begynde med at forlade min lejlighed nu.
Jeg kom med de bedste hensigter.
Ud!
Du var en fed blærerøv i skolen, og du er en fed blærerøv nu!
Dette er en uacceptabel situation...
Bare ét ord til, og du får en uacceptabel situation op i røven!
March!
Det gælder også resten af jer! Ud!
Jeg sagde: Ud!
Snyltere! Ud med jer!
Ud af mit hus! Ud af min lejlighed!
Ud af mit liv!
Sherman McCoy er død!
Sherman McCoy fra Park Avenue og Wall Street -
- vil aldrig blive Sherman McCoy igen!
Imens, blot et par gader derfra, blev jeg lovprist og lykønsket.
Jeg burde have triumferet, men det gjorde jeg ikke.
Mødet med den virkelige Sherman havde ødelagt det hele.
- Far, vi skal spise. - Skal vi tage Peter med?
Koncentrer dig nu om den historie.
Nu må vi gøre alt for Lambs, disse små stakkels lam.
Disse små uldhårede niggere!
Der er telefon til dig på kontoret.
Jeg venter en opringning angående historien... Vi ses.
- Hvor er telefonen? - Jeg løj.
Jeg ville være alene med dig.
Jeg vil gøre dig en tjeneste.
Får jeg endelig lov til at gå i bukserne på dig?
Du har ikke fortjent dette, Peter.
Men jeg vil fortælle dig noget.
Jeg er sammen med nogen lige udenfor.
Slap af, skat.
Kan du huske min kønne lille italienske ven? Maleren?
- Ja... Frederico... Nej, Franco. - Filippo... Den lort.
Du er meget beruset.
Filippo er stukket af med en mær, som du bør vide noget om.
Er det ikke lidt farligt?
- Eller i al fald uhygiejnisk? - Klap i, Peter.
Du hører ikke efter. Hendes navn er Maria Ruskin.
Hun fremlejede min lejlighed.
Hun fremlejede også Filippo og...
Og hun var også i bilen sammen med McCoy, da uheldet skete.
- Det er din spøg. - Jeg spøger aldrig.
Hun var sgu i bilen.
Hvor ved du alt det fra?
Lejligheden blev aflyttet.
De havde en mikrofon i samtaleanlægget.
De ville bevise, at jeg ikke boede der.
Hvilket jeg heller ikke gjorde.
Nu har jeg mistet lejligheden. Og kæresten.
- Og du ved ikke, hvor de er? - Nej.
Men jeg er sikker på, at du finder dem.
Og når du gør det, så giv dem det her.
Sig, det er fra den lille dåse, der stak dem.
Tak, fordi De ville tale med mig, mr. Ruskin.
- Peter Fallow? - Ja, jeg kender Deres kone.
Min kone... Jeg er glad for, hun ikke er her.
Ellers kunne jeg ikke drikke. En Courvoisier VSOP.
- Hvor er Maria? - Hun er altid i Italien.
Hun er jo ung, men jeg ved, hvad der foregår.
- Jeg vil gerne tale med hende. - Ring til mit kontor.
Jeg må egentlig ikke drikke. De kommer altså fra The City Light?
Vi vil skrive om "de nye matadorer" og så tænkte vi straks på Dem.
Det kan jeg lide. De nye matadorer. Hvad vil De vide?
Der skete noget skægt for et par uger siden.
En af mine piloter røg uden for banen ved landingen. Jeg var med.
Vi skulle til Mekka, og maskinen var fyldt med arabere.
Og geder, får, høns. De rejser aldrig uden de skide dyr.
Vi måtte lægge plastic i kabinerne. De laver ekskrementer.
Men flyet kørte uden for banen og endte i sandet med et stød.
Højre vinge borede sig ned i sandet, og maskinen begyndte at dreje.
360 grader. Jeg var ved at skide i bukserne.
Jeg så mig om i kabinen. Og alle var stille og rolige.
De samlede bagage og husdyr sammen -
- og så ud på vingerne, der var brudt i brand.
De ventede uanfægtet på, at dørene blev åbnet.
Så forstod jeg, at de troede, det var normalt! At man stopper fly sådan!
Stikker vingen i sandet og drejer rundt, til flyet stopper!
De havde aldrig fløjet før! Hvad vidste de om det?
De troede, man gør sådan!
Mr. Ruskin?
Mrs. Ruskin?
Mit navn er Peter Fallow. Jeg kondolerer.
Det er venligt af Dem. Kendte De min Arthur?
Jeg var faktisk meget tæt på ham, da han døde.
Jeg har bebrejdet mig selv i én guddommelighed, at jeg ikke var der.
Jeg forstår, at De er Sherman McCoys elskerinde.
Og at det faktisk var Dem, der kørte bilen, da uheldet skete.
- Det ville Sherman aldrig have sagt. - Hvad skete der?
Hør her, mr. Nossepuster. Jeg er her for at begrave min mand.
Gå med Dem. Forsvind. Forduft!
Ja, ja, ja... Historien blev bedre og bedre dag for dag.
Jeg kunne lugte det. Og noget af det var endda sandt.
Jeg var på banen som journalist igen.
RIGMANDSENKE ER GÅDEFULD KVINDE
Hvad er du for en rendestensjournalist?
Du skriver historien uden at bede mig eller pastoren om lov!
- Hvad bilder du dig ind?! - Fald ned.
I må ikke råbe sådan.
McCoy kørte ikke bilen. Jeg tror, jeg kan bevise det.
Og hvad så?! Dette er vores sag! Hospitalet har skylden.
- Hospitalet? - Ja!
En ung mand får hjernerystelse, og de lapper hans håndled.
Det er det, vi vil afkræve hospitalet erstatning for.
Det har vi hele tiden arbejdet hen imod.
Og du forvirrer begreberne.
Hvad med Sherman McCoy? Hvad med at sige sandheden?
Tillykke... Du er journalist igen.
Glem ikke, hvor din historie kom fra.
Rigtigt. Du er vores mand, Peter.
Hjælp os, så vil vi hjælpe dig.
Jeg lover, det bliver et yderst indbringende samarbejde for os alle.
Annie, jeg ved, at intet kan hele det sår, du har fået.
Men en erstatning på ti millioner vil bestemt kunne lindre på sorgen.
Jeg kunne godt have brug for et par ting.
Min personlige fremtræden bør indstuderes nøje.
Jeg bør have det rigtige tøj.
Så hvis mr. Fox' limousine kunne hente mig i morgen tidlig, -
- kunne jeg tage på indkøb.
Selvfølgelig.
Jeg skrev den historie, de ønskede.
I et horehus må man stræbe efter at blive husets bedste hore.
Og i øvrigt var jeg begyndt at øjne endnu større muligheder.
Nu vil de sagsøge hospitalet. De er kun ude efter penge.
Tænk at udnytte sådan en tragedie ud fra selviske motiver.
- Det er rædsomt. - Klap i, kvajhoved!
Hvad sker der med min kampagne? Anklagen mod Sherman McCoy?
Hvor er mit stridspunkt? Hvor er min sag?
Hvor er mit håb?
Vi bliver nødt til at tale med mrs. Ruskin.
Gå til pressen... Fortæl dem, at vi vil afhøre kvinden.
Hvis hun var med i bilen, vil hun muligvis blive tiltalt, osv.
Og Dem... Hr. Ved-Alting-Bedst!
De rodede os ind i det her! Nu skal De redde os ud.
Fortæl kvindemennesket, at det ser sort ud for hende.
Men hvis hun vil samarbejde og sige, hvad vi beder hende sige, -
- lader vi hende slippe.
Hvad venter De på? Af sted!
I dag?
Hendes mand bliver begravet i dag.
Jeg er ligeglad, om hendes mor så holder bar mitzvah i dag.
Hen til hende... nu!
Jeg har hørt om Deres kreative installation her.
De aflyttede Caroline Heftshanks lejlighed.
Nu var det mere end en historie. Jeg havde stof til en fantastisk bog.
En prisvinder. Jeg manglede kun en flot slutning.
- Og De har båndet deroppe? - Ja.
Så jeg sendte en gave til McCoys advokat og ventede på braget.
Jeg har ikke ret meget lyst nu.
Du ved, jeg er slikken efter slappe tissemænd.
Du er uforbederlig.
Det er Maria og mig! Hvor har du det fra?
Vi kunne vel stadig gå til politiet. Vi kunne få en dygtig advokat.
Og stikke hovedet i tigerens gab? Det var mig, der kørte bilen.
Så bør jeg også træffe den beslutning.
Og jeg siger nej. Jeg siger nej.
- Hvorfor var lejligheden aflyttet? - Hvem ved?
Afsenderen er enten glad for dig eller sur på Maria.
- Vi kan bruge det som bevis! - Nej, det bånd er helt ulovligt.
Den, der optog det, kunne komme i fængsel.
- Hvis båndet var dit, var det lovligt. - Hvad mener du med det?
Hvis du selv havde optaget det, ville det være okay.
Men det kan ikke bruges i retten.
- Hvad nytter det så? - Det gav mig en idé.
Om din påklædning til begravelsen.
Tag venligst plads.
I overensstemmelse med mr. Ruskins ønsker -
- vil Manny Leerman spille et potpourri af Arthurs yndlingssange.
Jeg må tale med dig.
- Sherman... - Undskyld.
- Hvad laver du her? - Jeg måtte tale med dig.
Det virker ellers, som om du kun taler med aviserne.
Det er ikke os, der har bragt dit navn frem.
- Maria, du må hjælpe mig. - Hvordan kan jeg hjælpe dig?
Det lyder måske underligt, men du kunne begynde -
- med at fortælle politiet, hvad der skete den aften.
Sherman, du er altså så sød.
Jeg er ikke sikker på, at nogen ved, hvad der skete... Ikke længere.
Åh, Gud...
Der er noget ved begravelser, der er så stimulerende.
Jeg har været våd i trusserne hele morgenen.
Hvad er der med dig?
Hvad er det, du har på ryggen? Den bule? Det metal?
- Det er mit bæltespænde. - Det har du ikke bagpå.
Der er vist ugler i mosen, hva'? Du skjuler noget på din krop!
Jeg vil se, hvad det er!
En skjult mikrofon!
Din forbandede luskefis!
Du gav mig intet valg!
Mrs. Ruskin...
Forsvind!
Undskyld, men jeg er Jed Kramer fra statsadvokaturen.
Statsadvokatens kontor.
Nå, da, da, mr. McCoy.
Det ser ud vist til, at De er solgt til stanglakrids.
Jeg har beskyttet dig.
Jeg har prøvet at holde dit navn væk fra aviserne. Nu må du hjælpe!
Aldrig! Aldrig! Aldrig!
Gid du dør og bliver hængt i den elektriske stol!
Mrs. Ruskin, undskyld, at jeg forstyrrer...
- Han skred! - Jeg ved det... Jeg kondolerer.
Han løb ud ad bagdøren!
- Hvem? - Sherman McCoy!
Undskyld... Men han opførte sig så underligt.
Hvor er jeg dog uhøflig. Mit navn er Maria Ruskin.
Jeg hedder Kramer.
Jed Kramer.
Jeg er statsadvokatfuldmægtig. Bronx-distriktet.
Jaså... De er vel nok en flot statsadvokat.
Vi har meget at snakke om, -
- for skal jeg vidne, må jeg vide, hvad jeg skal eller ikke skal sige.
Fortæl politiet, hvad der skete.
Sherman, du er altså så sød.
Jeg er ikke sikker på, at nogen ved, hvad der skete... Ikke længere.
Portneren vidste ikke med sikkerhed, om du var her.
Jeg plejer at tage bagtrappen.
Det hele er væk.
- Ja, Judy... - Er hun også væk?
Hun er hurtig.
Hun har en god advokat.
Jeg er ikke sikker på, om jeg nogen sinde rigtig brød mig om hende.
Eller denne lejlighed til den pris, du gav.
- Eller møblerne... - Eller min bil og mit job.
Mit tøj, mit liv, mine penge!
Du er vel ikke taget helt herind med et åndssvagt tog for at sige...
Jeg har ikke lyst til nogen moralprædiken nu!
Ikke nu, hvor jeg må forberede det, jeg vil gøre i retten i morgen.
Hvis du er kommet for at holde moralprædiken!
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal gøre dette...
Du ringede ikke. Vi ønskede at hjælpe dig.
Jeg kom for at sige, vi vil støtte dig. Du er vores søn, og vi elsker dig.
Jeg mener ikke "vi" Jeg mener "jeg"
Jeg elsker dig... Det er alt.
Har du tænkt over, hvad du vil gøre?
Jeg kan kun gøre én ting.
Jeg vil have sandheden frem og skade dem alle.
Det kan jeg kun gøre på én måde. Ved at lyve.
Jeg har altid troet på sandheden.
Jeg har været så ærlig, jeg kunne være.
Sandheden er samvittighedens uomgængelige følgesvend, -
- en ledestjerne i den mørke ødemark, vort moderne samfund er.
Og dog...
I dette tilfælde... Hvis sandheden ikke kan få dig fri, -
- så lyv.
Skete det på tilkørslen til motorvejen eller på selve gaden?
På gaden... Midt på gaden.
Var der en barrikade eller nogen anden form for forhindring, -
- der tvang bilen til at stoppe?
Nej, det var der overhovedet ikke.
Blot ét spørgsmål til.
Hvem kørte bilen, da Henry Lamb blev ramt?
Sherman giver aldrig andre lov til at køre sin bil.
Det var altså Sherman McCoy, der sad bag rattet?
Ja...
Spær ham inde!
Dér kom det så. Sherman McCoys endeligt.
Det var bestemt ikke den slutning, jeg havde håbet på.
Min helt var færdig... Kaput.
Maria kunne lige så godt have skudt ham en kugle for panden.
Hun og alle andre i retssalen.
Jeg kunne se dem triumfere -
- og stige som tidevandet, mens Sherman sank.
Universets herre var på vej ned for tredje gang.
Det var alt sammen forbi. Der var ikke noget håb længere.
Mørket lukkede sig omkring ham. Men så bemærkede jeg noget sært.
Sherman smilede.
Ro i retten!
Ro!
Fortsæt, mrs. Ruskin.
Og jeg ønskede -
- at melde det til politiet, men det ville han ikke have.
Han sagde, at han kørte, -
- og at det var op til ham at afgøre det.
- Kom det bag på Dem? - Jeg var chokeret.
Der er visse dyder, som jeg beundrer ved et menneske.
Dyder, som jeg håber, jeg selv er i besiddelse af.
Sherman, vi kan lige nå et hurtigt hyp.
Jeg har mistet 600 millioner i dag.
Jeg har ikke særlig meget lyst lige nu.
Du ved, jeg er slikken efter slappe tissemænd.
Du er uforbederlig.
Vi kunne vel stadig gå til politiet. Vi kunne få en dygtig advokat.
Og stikke hovedet i tigerens gab? Det var mig, der kørte bilen.
Ro i retten, for pokker!
Kom herop.
Nu, mine herrer.
Pokkers!
Det kan ikke bruges.
- Hvis bånd er det? - Mit.
Klap i!
Jeg må minde Dem om, at De stadig vidner under ed.
Optog De denne samtale?
Ja, det gjorde jeg. Jeg optog samtalen på det bånd.
Dette er min optagelse af min samtale.
Jeg optog den.
Forsvind!
Alle sammen!
De røvrender os.
Ro!
Vil I virkelig sætte denne rets vilje på prøve? Sæt jer!
Udmærket... Angående sagen mod Sherman McCoy...
På grund af denne båndoptagelse...
...beordrer jeg tiltalen frafaldet i retfærdighedens interesse.
Det er ikke retfærdighed, dit racistsvin!
Racist?
I vover at kalde mig racist?!
Sandelig siger jeg jer...
Hvad betyder et menneskes hudfarve, -
- hvis vidner begår mened?
Hvis en anklager gør brug af menederne?
Når en statsadvokat -
- kaster en mand for pøbelen for politisk vindings skyld, -
- og gejstlige mænd, -
- Guds mænd, -
- tager de bedste stykker af kagen?
Er det retfærdighed?
Jeg kan ikke høre jer.
Nu skal jeg sige jer, hvad retfærdighed er.
Retfærdighed -
- er loven.
Og loven -
- er menneskets kejtede forsøg -
- på at fastsætte principperne for anstændighed.
Anstændighed!
Og anstændighed er ikke noget, man kan handle med.
Det er ikke en fidus, en kontrakt eller et fupnummer.
Anstændighed...
Anstændighed er, hvad ens bedstemor har lært én.
Man har det i blodet.
Gå nu hjem.
Gå hjem -
- og vær -
- anstændige.
Vær anstændige.
Mr. McCoy, De kan frit gå.
Jeg nægter sgu at tro det.
Og hermed ender vores historie.
Jeg så aldrig Sherman McCoy igen.
Ingen så ham igen.
Han tonede bort i stråleglans. Han var vor tids helt -
- eller så tæt på en helt, som man kan komme nu om dage.
Og nu, uden yderligere omsvøb, dagens mand, -
- vinderen af Pulitzerprisen, -
- Forlæggerprisen og næsten alle andre priser, mr. Peter Fallow!
Sherman, der havde så meget, mistede alt, men han vandt sin sjæl.
Hvorimod jeg, som begyndte med så lidt, vandt alt.
Men hvad nytter det at vinde verden, hvis man mister...
Nå, pyt... Det har også sine fordele.
Danish subtitles conformed by SOFTITLER
Tekstet af Niels Søndergaard